Vicent Salvador, un gran investigador de les fronteres
Pocs investigadors conciten tantes i tan variades adhesions i estima en el món acadèmic i universitari com Vicent Salvador, que va faltar el passat dimarts
![Vicent Salvador, en una imatge publicada por la revista 'Mètode' al 2020.](https://imagenes.elpais.com/resizer/v2/RBHTLLMPDRBVDJAVQXI25IRCNU.jpg?auth=45f6e3d818889f58d47eddb7a0ab1308f1bcf6bebef2aa78afc60cb090486e9e&width=414)
Pocs investigadors conciten tantes i tan variades adhesions i estima en el món acadèmic i universitari com Vicent Salvador, que va faltar ahir a poqueta nit. A més de la seua família biològica i afectiva, amb la qual estava fortament lligat, Vicent tenia una segona família, l’acadèmica i universitària, a la qual va dedicar vida, energia i il·lusions constants fins a l’últim moment. Nascut a Paterna (l’Horta) l’any 1951, ha estat professor a les tres universitats públiques valencianes amb estudis de filologia: a la Universitat de València, on va començar la carrera universitària i on va ser director de les seues prestigioses publicacions (PUV), a la d’Alacant, on es va iniciar com a catedràtic, i a la Jaume I, de Castelló, on va ingressar també com a catedràtic, on era professor emèrit i on se sentia especialment vinculat. En totes ha deixat una petjada inesborrable a través del seu mestratge, de la seua implicació en la gestió acadèmica i universitària, de les més de vint tesis dirigides i de tots els deixebles, directes i indirectes, de tots els col·legues i amics, que ara no podem deixar de sentir-nos una mica òrfens del seu mestratge, del seu verb incisiu, del seu somriure sorneguer.
En una preciosa autobiografia lingüística, en què Vicent desgrana el seu recorregut vital com a investigador, apunta una idea que es troba en la base de tota la seua obra, tant la de creació literària com la d’investigació: “Al llarg de la vida, el llenguatge ha estat per a mi objecte privilegiat de reflexió, de fascinació, d’inquietud”. Es refereix al llenguatge en un sentit polièdric, amb totes les seues cares i arestes, i sobretot als territoris de frontera que tant el fascinaven i on tantes aportacions ha fet: la frontera que ell sabia tènue i imprecisa entre la llengua i la literatura, entre el discurs literari i el científic, entre la crítica literària i la història de la literatura, entre la llengua col·loquial i punyent del seu parlar de l’Horta de València i la llengua normativa, cisellada i precisa, d’evocacions fusterianes. Dit amb les seues paraules: “les fronteres que m’interessen són les que separen (i uneixen) els distints tipus de discurs, entre si i respecte al literari; o bé la duana per on circulen les mercaderies verbals que van de l’àmbit discursiu a l’oracional o al lèxic, i viceversa, amb una dimensió ineludiblement temporal, històrica”. Per això, com apunta en el seu llibre dedicat a Fuster (Fuster o l’estratègia del centaure), se sentia còmode amb la metàfora del centaure, meitat lingüista i meitat crític literari, i sempre analista del discurs (o dels discursos, com li agradava dir).
La fascinació i la inquietud pel llenguatge es reflecteix en el contingut i en el títol de cadascuna de les seues investigacions, siga en els estudis de literatura i crítica literària (El gest poètic; La frontera literària: dotze discursos sobre el discurs; Tebeos per a intel·lectuals; Fuster o l’estratègia del centaure; Poesia, ciutat oberta; Els arxius del discurs, etc.), siga en els de pragmaestilística (Elements de lingüística per al discurs literari, en col·laboració amb Dominique Maingueneau), de llengua (“L’estil nominalitzat”, “De la fraseologia a la lingüística aplicada”, “Tu dius vaig entrar, jo entrí. El perfet català: variable dialectal, variable funcional”, etc.) o de lingüística mèdica (Paraula i cultura de la salut: indagacions de la lingüística mèdica; Pràctiques discursives en l’àmbit sanitari: Contextos, gèneres i estils, etc.).
Com a poeta, va crear una obra breu però molt sòlida, formada per quatre poemaris (Argiles; Ritual de cendra; Calabruix; Mercat de la sal) i alguns poemes esparsos més, on aborda tots els grans temes de la poesia, a vegades amb ressons d’Estellés, de Cernuda, de Lorca, etc.: l’amor i el desamor (“Vares deixar que el teu cos em cridara: / la veu creuà —sageta— l’alta nit”); la vinculació a la terra i als seus paisatges urbans o rurals (“Sant Marcel·lí és un barri on la ciutat s’encalma. / Arbredes cauteloses i dones a les portes, / arquebisbal silenci de l’horta i l’alqueria”); el joc del llenguatge (“Veus? ací entre els papers, les lletres i les comes / es preparen els plats de l’àpat de dissabte. / Has posat a remull alguns predicatius / amb gotetes de llima, i un pessic de metàfora / en l’olla del corder”); la joia de viure (“Roser s’enfila per murades blanques / Pinzell de lluna et lleparà les galtes”), i la contemplació de la mort (“I vindrà la mort i dirà el teu nom. / I eixiràs de les rengleres infinites / com l’infant aplicat de la primera escola”).
Com a investigador, ens ha deixat una obra immensa, suggestiva, incitadora i plena de matisos, que obre camins que són sempre una invitació intel·lectual a continuar avançant en la investigació. Moltes gràcies, Vicent, pel teu mestratge, la teua calidesa humana i la teua amistat.
Tu suscripción se está usando en otro dispositivo
¿Quieres añadir otro usuario a tu suscripción?
Si continúas leyendo en este dispositivo, no se podrá leer en el otro.
FlechaTu suscripción se está usando en otro dispositivo y solo puedes acceder a EL PAÍS desde un dispositivo a la vez.
Si quieres compartir tu cuenta, cambia tu suscripción a la modalidad Premium, así podrás añadir otro usuario. Cada uno accederá con su propia cuenta de email, lo que os permitirá personalizar vuestra experiencia en EL PAÍS.
En el caso de no saber quién está usando tu cuenta, te recomendamos cambiar tu contraseña aquí.
Si decides continuar compartiendo tu cuenta, este mensaje se mostrará en tu dispositivo y en el de la otra persona que está usando tu cuenta de forma indefinida, afectando a tu experiencia de lectura. Puedes consultar aquí los términos y condiciones de la suscripción digital.