Matemàtiques polítiques
L'enquesta del CIS impulsa els mitjans a mobilitzar els votants amb diferents propòsits
![Tomàs Delclós](https://imagenes.elpais.com/resizer/v2/https%3A%2F%2Fs3.amazonaws.com%2Farc-authors%2Fprisa%2F8f395f6a-4be7-4dd0-aa83-9d65e8c6b6f3.jpeg?auth=4ab028fe6bc8c86db5082637b562f2d03eea89f8b5b5378fb36e8ea491d68635&width=100&height=100&smart=true)
![Cerimònia oficial anticipada de la Diada el 9 de setembre a la plaça de Sant Jaume. Sant Jordi i el drac projectats sobre la façana de la Generalitat..](https://imagenes.elpais.com/resizer/v2/GUKFNFTWLDKP3IMQPNE4FXOUIE.jpg?auth=93d99d7d315c638af1e58280dc47d5972e32b28edaf07dc5574cda24ec1a4079&width=414)
Editorials. El Periódico considera que el “risc cert és que, davant la hipermobilització del vot independentista, els catalans fastiguejats amb el procés i preocupats pels problemes quotidians (...) es quedin a casa”. Si continua, la meitat de Catalunya es proposa trencar amb Espanya, “l’altra meitat no hauria de quedar-se indiferent”. Per La Vanguardia, llegint el CIS, si el vot independentista suposa el 44% dels sufragis, es tracta “d’una xifra molt respectable, però insuficient per emprendre canvis estructurals”. El Punt Avui presenta una Catalunya “amenaçada per l’imperialisme espanyol” i crida a fer “arribar fins a l’últim indecís” el missatge independentista per a un examen definitiu, les eleccions, que haurà de dirimir si tants “segles de patir la incomprensió d’un Estat que actua com a autèntic enemic ha convençut prou gent”. L'Ara defensa que la Diada d’avui ha de ser una demostració “d’aquest to inclusiu amb què s’ha forjat Catalunya”. “El 27-S sabrem quin suport té la via independentista, però el que demostrarem avui (...) és la voluntat de ser un sol poble, sense fractures, sumant totes les sensibilitats, orígens i llengües”. Per l'Abc, les eleccions són una oportunitat, amb el vot secret, “per dir prou a una dinàmica que, si no es corregeix, conduirà Catalunya al seu trencament abans que el d’Espanya, com va predir Aznar”. La Razón entrevista un torero català, Serafín Marín, que considera que “la ximpleria de la secessió catalana és una tapadora”. A l’editorial demana una gran participació que deixi clar que “la majoria dels catalans no són separatistes”. Per El Mundo, cal “mobilitzar la Catalunya silenciosa davant la maquinària nacionalista” i crida a lluitar contra el secessionisme amb la mateixa energia amb què els independentistes defenen els seus objectius.
Matemàtiques. Al Més 3/24 (TV3), ahir a la nit, debat sobre l’enquesta del CIS. Alguns dels intervinents fan altres sumes. En lloc de comptabilitzar els escons de Junts pel Sí i la CUP, recorden que la CUP té dit que no investirà Artur Mas i que per caminar cap a la independència (amb més radicalitat i velocitat que ERC i CDC) volen majoria de vots i no d'escons. La presidenta del Parlament, Núria de Gispert, avui a Los desayunos de TVE, diu que el 90% dels empresaris estan a favor del procés i que l’altre 10%, encara que siguin les empreses més grans, són persones que representen el 10% de vots, no més.
Comentaristes de moda sostenen que els polítics intenten vestir-se per no semblar polítics
Estilisme electoral. A TV3, el periodista Antoni Bassas és convidat a la tarda i a la nit, dues vegades, i fa dues vegades el mateix: criticar Pablo Iglesias per la seva apel·lació que els fills d’extremenys i néts d’andalusos es revoltin contra qui els volen invisibles. Això sí que és etnicista diu la presentadora Helena García Melero. A Naciódigital es veu desconcertant que això ho diguin polítics amb la cobertura tècnica dels hereus del PSUC i Paco Candel. A la tertúlia de TV3 sobre la primera nit electoral, el periodista Albert Sáez, veient les entrevistes als candidats, subratlla un detall. L’estilisme de tots els candidats masculins és el mateix: camisa blanca i sense corbata, “la moda Pablo Iglesias”, resumeix. Aquest matí, a Catalunya Ràdio, comentaristes de moda sostenien que els polítics intenten vestir-se per no semblar polítics.
Borrell no, Sala i Martín sí. TV3 va cancel·lar una intervenció de Josep Borrell al 3/24. Coautor del llibre Las cuentas y los cuentos de la independencia (Catarata), no va semblar a les autoritats de l’emissora que fos un missatge pertinent en vigílies de la Diada. Curiosament, el dia abans, a Divendres, no hi va haver cap problema perquè l’economista Xavier Sala i Martín tingués mitja hora llarga per exposar les seves idees sobre la viabilitat d’un país petit com Catalunya per ser independent (com Suïssa o d’altres). I va fer publicitat del seu llibre L’hora dels adéus.
Baralla a RAC1 sobre si es critica o s’odia Artur Mas
Vicent Sanchís i els nervis. Tertulià que surt als mitjans (TV3 i RAC1) matí, tarda i nit, es va posar neguitós ahir amb Gonzalo Bernardos a RAC1 quan l’economista va treure importància al pronunciament d’uns congressistes dels Estats Units favorable al dret de decidir de Catalunya després que la Generalitat hagi gastat molts calés per internacionalitzar el conflicte, segons Bernardos. “És increïble que estigui sempre tan enfadat amb la Generalitat”, començà Sanchís. “No estic enfadat amb la Generalitat”, contestà Benardos. “Doncs, respecta-la i quan té un èxit diplomàtic exterior el reconeixes”, va dir Sanchís. “Tu confons Generalitat amb Convergència”, li replicà Bernardos. Sanchís es va deixar anar: “Vaja vostè a fer..”; “vostè odia tant el senyor Mas que ho confon tot”; “la mentalitat que té de súbdit és tan bèstia que és incapaç d’entendre” el que ha passat. Bernardos va concloure: “No odio el senyor Artur Mas. Ara, em sembla un governant desastrós, una persona que s’ha embolicat amb la bandera i generarà una Catalunya molt pitjor de la que va trobar”.
Tu suscripción se está usando en otro dispositivo
¿Quieres añadir otro usuario a tu suscripción?
Si continúas leyendo en este dispositivo, no se podrá leer en el otro.
FlechaTu suscripción se está usando en otro dispositivo y solo puedes acceder a EL PAÍS desde un dispositivo a la vez.
Si quieres compartir tu cuenta, cambia tu suscripción a la modalidad Premium, así podrás añadir otro usuario. Cada uno accederá con su propia cuenta de email, lo que os permitirá personalizar vuestra experiencia en EL PAÍS.
En el caso de no saber quién está usando tu cuenta, te recomendamos cambiar tu contraseña aquí.
Si decides continuar compartiendo tu cuenta, este mensaje se mostrará en tu dispositivo y en el de la otra persona que está usando tu cuenta de forma indefinida, afectando a tu experiencia de lectura. Puedes consultar aquí los términos y condiciones de la suscripción digital.