Guanyar amb la gana a Veneçuela
Una empresa fantasma de Sabadell aconsegueix beneficis milionaris venent de manera opaca al Govern de Maduro aliments bàsics destinats a la població més desfavorida
Una empresa fantasma amb seu a Sabadell (Vallès Occidental), controlada per un exfuncionari veneçolà, ha obtingut beneficis milionaris amb la compravenda d'aliments bàsics —arròs, oli vegetal, sucre, llegums, llet en pols...— destinats a la població desfavorida d'aquest país. MIR Importació i Exportació SL ha aconseguit comandes per vendre al Govern de Nicolás Maduro fins a dos milions de paquets de menjar procedents de Mèxic i Colòmbia per un total de 69,8 milions de dòlars (56,8 mil...
Una empresa fantasma amb seu a Sabadell (Vallès Occidental), controlada per un exfuncionari veneçolà, ha obtingut beneficis milionaris amb la compravenda d'aliments bàsics —arròs, oli vegetal, sucre, llegums, llet en pols...— destinats a la població desfavorida d'aquest país. MIR Importació i Exportació SL ha aconseguit comandes per vendre al Govern de Nicolás Maduro fins a dos milions de paquets de menjar procedents de Mèxic i Colòmbia per un total de 69,8 milions de dòlars (56,8 milions d'euros) mitjançant contractes opacs adjudicats a dit. Veneçuela paga per cada paquet 34,87 dòlars, d’acord amb els documents consultats, i l'empresa aconsegueix un marge per unitat d'entre el 25% i el 50%, segons les diferents fonts a les quals s’ha tingut accés.
La destinació dels aliments són les que es coneixen com a “caixes CLAP”. Aquestes quatre lletres són l'acrònim de Comité Local de Abastecimiento y Producción, una controvertida política de repartiment de menjar a preu subsidiat iniciada pel règim bolivarià el 2016 per pal·liar els greus problemes de proveïment i inflació que pateix la població. Després de gairebé dos anys de funcionament, no obstant això, els CLAP reben dures crítiques per la seva mala distribució —no arriben a moltes zones o ho fan molt de tant en tant— i per la mala qualitat d'alguns productes.
Un estudi de l’Instituto de Ciencia y Tecnología de la Universitat Central de Veneçuela, encarregat pel mitjà digital de periodisme d'investigació Armando.info, ha descobert que la llet en pols és en realitat un succedani que incompleix els requisits nutricionals fixats per la mateixa normativa veneçolana. Els CLAP, a més, han estat acusats de fomentar el clientelisme —depenen de comitès controlats per persones afins al règim— i han acabat convertint-se en un colossal negoci d'uns 3.000 milions de dòlars amb què s’han lucrat empreses com la de Sabadell i d’altres que tenen la seu a paradisos fiscals.
MIR Importació i Exportació va ser creada el 2011 per un farmacèutic de L'Hospitalet de Llobregat. Fa dos anys, “després de tenir-la gairebé inactiva des del principi”, va decidir liquidar-la. “Quan vaig anar a fer els tràmits, em van dir que hi havia una persona interessada a comprar-la. Em van pagar les despeses que m'havia provocat i així vaig poder recuperar-les”, recorda. L'operació es va tancar a la tardor del 2016, just quan la política dels CLAP començava a arrencar.
MIR Importació i Exportació, tanmateix, no té treballadors, ni despatx ni tan sols telèfon propi a Espanya. Totes les dades que figuren en el registre mercantil són d'una gestoria de Sabadell. Com a accionista i administradora figura una dona d'origen veneçolà, veïna de la ciutat, que és filla de l'actual parella de l'home que realment ha gestionat (fins no fa gaire, si més no) el negoci, Juan Vicente Roversi Thomas, que va ser director de Proyectos Especiales del municipi de Puerto La Cruz (estat d’Anzoátegui) almenys fins al 2012. Una empleada de la gestoria confirma que van prestar “diversos serveis” a Roversi, però que ja han deixat de treballar-hi. “Si hi continua havent les nostres dades al registre mercantil és perquè no ha atès les nostres peticions”, assegura.
EL PAÍS ha provat sense èxit de posar-se en contacte amb Roversi a través de la gestoria i del seu entorn familiar. I les dades que figuren en els documents de MIR Importació i Exportació a Veneçuela tampoc no permeten tenir-hi accés. Hi figuren dos telèfons, el de la gestoria de Sabadell i un altre de Veneçuela, que atén una persona que assegura que no sap qui és Roversi. L'adreça de correu electrònic no retorna els missatges.
Roversi, segons persones del seu entorn, viu a cavall de Sabadell i Veneçuela. Després de comprar MIR Importació i Exportació, va aconseguir una facturació inimaginable per a una empresa sense estructura ni experiència. La societat va signar fa un any un contracte amb la Corporación Venezolana de Comercio Exterior —organisme estatal que centralitza les importacions públiques— de 34,8 milions de dòlars per un milió de caixes CLAP. El contracte, com la resta d'operacions similars, ha estat envoltat d'una gran opacitat.
Segons informació, corroborada per altres fonts, de la consultora Well Thought Consultants —dirigida per l'exministre d’Alimentació Hebert García Plaza, que avui viu als Estats Units després de perdre la confiança de Maduro i ser acusat de corrupció— totes dues parts van acordar una segona venda per les mateixes quantitats quan la primera hagués estat lliurada.
L'activitat de Roversi ha deixat un important rastre en les bases de dades de tràfic marítim de mercaderies. Segons els registres de Panjiva, empresa especialitzada en el comerç internacional, MIR Importació i Exportació va enviar l'any passat i fins al gener d’enguany un total de sis carregaments des dels ports mexicans de Lázaro Cárdenas (al Pacífic) i Veracruz (Golf de Mèxic) que, després de fer escala a Panamà, van arribar a Veneçuela. Altres nou enviaments van sortir dels ports colombians de Buenaventura i Cartagena.
Fonts del sector, tanmateix, aclareixen que “els enviaments reals poden ser molts més, ja que és habitual l'ús d'empreses intermediàries perquè figurin en els registres”.