Obstrucció tributària
La falta de col·laboració d'Hisenda amb Ruz exigeix que el ministre s'expliqui al Congrés
Amb greus reticències, que comprometen la credibilitat de la institució, l'Agència Tributària ha lliurat al jutge Ruz un càlcul sobre el presumpte delicte fiscal comès pel PP per impagament de l'impost de societats el 2008 sobre donacions il·legals al partit. Amb expressions inusuals en un organisme així, la responsable de l'Oficina Nacional d'Investigació del Frau (ONIF), Margarita García Valdecasas, transmet al jutge “per imperatiu legal” i “per evitar accions legals” que la quota impagada, segons el criteri que li exigeix el jutge, seria de 220.167 euros. L'informe es reitera en el principi...
Amb greus reticències, que comprometen la credibilitat de la institució, l'Agència Tributària ha lliurat al jutge Ruz un càlcul sobre el presumpte delicte fiscal comès pel PP per impagament de l'impost de societats el 2008 sobre donacions il·legals al partit. Amb expressions inusuals en un organisme així, la responsable de l'Oficina Nacional d'Investigació del Frau (ONIF), Margarita García Valdecasas, transmet al jutge “per imperatiu legal” i “per evitar accions legals” que la quota impagada, segons el criteri que li exigeix el jutge, seria de 220.167 euros. L'informe es reitera en el principi que les donacions il·legals estan exemptes de tributació i exposa l'atrevida hipòtesi que el cas fiscal del PP seria semblant a suposades donacions a Càritas o la Creu Roja.
L'ONIF (i, per extensió, l'Agència) s'ha comportat en aquest cas de forma obstruccionista cap a la justícia. En primera instància, es va negar a calcular la quantia de la quota fiscal impagada per donacions il·legals; ara invoca l'“imperatiu legal” –la mateixa fórmula usada en el seu moment per Herri Batasuna per acatar la Constitució– per presentar, de mala gana, un informe que, per cert, va ser precedit per un escrit apòcrif filtrat a certs mitjans de comunicació; i en l'informe s'afegeix, sense petició de part, una simulació “alternativa” del que hauria de pagar el PP, potser per confondre la valoració jurídica amb una altra de caràcter econòmic que faria desaparèixer el caràcter de delicte fiscal de les quotes impagades el 2008.
Editoriales anteriors
L'argumentació tècnica d'Hisenda té tots els aspectes de ser incorrecta i parcial. La interlocutòria del juny del 2013 de la sala penal de l'Audiència Nacional estableix que només estan exemptes de tributació les donacions privades que compleixin el criteri legal de transparència; les que no compleixin aquests criteris (com les aportades al PP) no ho estan. També és dubtós el càlcul alternatiu que ofereix l'Agència sense venir al cas. Després d'efectuar operacions de resta i desgravació l'autor conclou que el resultat a pagar seria una mica superior a 25.000 euros. Però en les donacions no hi ha còmputs de desgravació fàcilment aplicables, perquè no hi ha despeses. No hi ha més que una opció tributària viable: el PP va deixar de pagar 220.000 euros i aquesta base és suficient perquè el jutge consideri que hi ha delicte fiscal. Això és, finalment, el més important.
Les institucions es desprestigien quan donen motius a la sospita que es comporten de manera sectària. L'Agència Tributària ha de defensar la legalitat i imposar el pagament dels impostos deguts. La conducta dels seus directius permet sospitar un ús parcial dels instruments de l'Estat a favor del partit investigat. Per això és aconsellable que la directora de l'ONIF sigui rellevada del seu càrrec i que el ministre –a qui també demanarem explicacions per les activitats del despatx que va fundar i que ha revelat aquest diari– comparegui al Congrés per aclarir la preocupant cadena d'errors interpretatius que han enterbolit aquest cas.