Enric Casasses, el bon noi que volia ser pirata, nou premi d’Honor de les Lletres Catalanes
El poeta accepta el guardó d'Òmnium Cultural amb un tribut a Jordi Cuixart i una crítica als líders independentistes
Explica Enric Casasses (Barcelona, 1951) que la seva vida ha girat al voltant d'un dilema: “Com conjuminar la meva idea de pirata amb la de bon noi”. Ho ha recordat ell mateix aquest dijous en la roda de premsa en què l'entitat Òmnium Cultural ha anunciat que el poeta és el 52è guanyador del Premi d'Honor de les Lletres Catalanes. “Al col·legi no sabia si volia ser bon noi o pirata de la vida”, ha dit Casasses tot citant uns versos de la seva extensa obra, formada per 25 llibres.
Nombrosos poetes han rebut el Premi d'Honor de le...
Explica Enric Casasses (Barcelona, 1951) que la seva vida ha girat al voltant d'un dilema: “Com conjuminar la meva idea de pirata amb la de bon noi”. Ho ha recordat ell mateix aquest dijous en la roda de premsa en què l'entitat Òmnium Cultural ha anunciat que el poeta és el 52è guanyador del Premi d'Honor de les Lletres Catalanes. “Al col·legi no sabia si volia ser bon noi o pirata de la vida”, ha dit Casasses tot citant uns versos de la seva extensa obra, formada per 25 llibres.
Nombrosos poetes han rebut el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes des que el 1969 es va instaurar el guardó, una distinció concebuda per l'editor i polític Josep Benet –del qual enguany es commemora el centenari del seu naixement: Pere Quart, Salvador Espriu, Vicent Andrés Estellés, Miquel Martí i Pol, Feliu Formosa o la darrera premiada abans de Casasses, el 2019, Marta Pessarrodona.
Marcel Mauri, vicepresident primer d'Òmnium, ha recordat que el vincle de l'entitat amb la família Casasses ve de lluny perquè el pare de l'autor premiat, el catedràtic de Química i intel·lectual Enric Casassas i Simó, va ser membre del jurat entre el 1980 i el 1985. El jurat actual ha reconegut “l'originalitat del llenguatge poètic que ha creat” i “la qualitat de la seva obra, no sols en poesia, sinó també en la traducció, l'assaig, l'edició i l'escena”. Casasses ha volgut dedicar les seves primeres paraules d'agraïment al president d'Òmnium, Jordi Cuixart, empresonat des del 2017 i condemnat en el judici del procés, i a criticar els líders de l'independentisme: “Què fan els polítics que no són a presó? Juguen una partida d'escacs que perdran perquè el contrincant fa trampes”. Casasses ha revelat que havia enviat un poema il·lustrat a Cuixart amb aquests versos: “La llibertat existeix, l'he vista, és a la presó”.
Òmnium, una institució amb més de 180.000 socis, es va significar entre el 2012 i el 2017 com un dels pilars socials de la cursa cap a la independència unilateral. El poeta ha remarcat que troba a faltar “el mono de saber si demà o demà passat serem independents”. Casasses ha lamentat que els partits del nacionalisme català “estiguin fent política com si res”: “Si tinguéssim una mica de seny faríem una bogeria”. Casasses ha avançat que ja té enllestit un nou llibre de poemes, titulat El policia anirà de bòlit, inspirat en la consulta il·legal de l'1 d'octubre del 2017, un esdeveniment que ha descrit com una victòria: “L'u a zero”. Cassasses també ha anunciat que té tres assajos escrits: un dedicat al compositor italià Niccolò Paganini, un altre que aborda el pensament de l'arquitecte Antoni Gaudí i un tercer sobre el sardanista Josep Blanch i Reynalt.
El premi d'Òmnium té una dotació de 20.000 euros, a més d'una escultura d'Ernest Altés formada per la representació de les quatre barres de la bandera catalana i un còdol del lloc que esculli el guardonat. Casasses ha aventurat que la pedra podria ser de La Laguna, a Tenerife, on va passar dos anys d'adolescència. El premi es lliurarà oficialment el 8 de juny en un acte al Palau de la Música. La roda de premsa d'anunci s'ha fet a la sala Horiginal del Raval, referent dels recitals de poesia de Barcelona, un espai que Casasses ha confirmat que és important per a ell per les moltes vegades que hi ha estat dalt de l'escenari o com a espectador.
Casasses ha rebut nombrosos premis de prestigi durant la seva trajectòria. El primer va ser el 1991, el de la Crítica Serra d'Or –el 2011 va obtenir de nou un Crítica Serra d'Or per la traducció d'El gobelet dels daus, de Max Jacob– i el darrer, l'any passat, el Premi Lletra d'Or pel llibre El nus la flor (Edicions Poncianes). El nus la flor va anar acompanyat d'un cicle de recitals dels poemes del llibre amb música. Precisament el jurat del Premi d'Honor de les Lletres Catalanes destacava el paper de Casasses com a rapsode –ha enregistrat deu discs de poemes–, una figura que ell mateix ha volgut rebutjar. “Entenc que rapsode té el sentit com d'actor que fa publicitat. Jo no soc actor, jo llegeixo els meus poemes i si en llegeixo d'altres és perquè els faig meus”. La vicepresidenta d'Òmnium, Clàudia Pujol, ha assegurat que modificaran el text de la resolució del jurat per retirar la qualificació de rapsode.