La UAB reclama un pla d’inversió per aturar un deteriorament “insostenible”
Malgrat haver seguit una política d'equilibri pressupostari, preveu tancar el 2018 amb un dèficit de 3,2 milions d'euros
El Claustre de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) insta la Generalitat a adoptar les mesures necessàries per a "la millora immediata del finançament públic del sistema universitari català". En una sessió extraordinària celebrada aquest dijous, ha explicat que després de tres anys de congelació de l'aportació pública, el model de finançament, "caduc i insuficient", presenta mancances importants i ha exigit un model de finançament universitari públic que garanteixi les activitats diàries i la r...
El Claustre de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) insta la Generalitat a adoptar les mesures necessàries per a "la millora immediata del finançament públic del sistema universitari català". En una sessió extraordinària celebrada aquest dijous, ha explicat que després de tres anys de congelació de l'aportació pública, el model de finançament, "caduc i insuficient", presenta mancances importants i ha exigit un model de finançament universitari públic que garanteixi les activitats diàries i la reposició de les inversions necessàries per dur-les a terme. El claustre ha subratllat que la universitat és un element fonamental per al desenvolupament d'un país i que és necessària la implicació dels poders públics en el seu finançament. En la reunió s'ha anunciat a la comunitat universitària que el centre tancarà l'exercici pressupostari corresponent al 2018 amb un dèficit de 3,2 milions d'euros, segons la rectora, Margarita Arboix.
L'equip de govern de la UAB lamenta que des del 2011 no s'hagi invertit significativament en la universitat. "No hi ha un model de finançament de la Generalitat, es repeteix el de l'any 2011, quan es va fer una important retallada que ens va fer passar d'una aportació de 360 milions d'euros a un pressupost de 300 milions anuals", ha denunciat Arboix. Les retallades derivades de la crisi econòmica encara no s'han revertit, per la qual cosa “hi ha un estancament en la renovació de les plantilles i una reducció en la inversió en manteniment dels edificis i de les infraestructures necessàries tant per a la docència com per a la recerca”. Malgrat la situació econòmica dels últims anys, l'esforç de les universitats (no només de l'Autònoma) ha permès mantenir o fins i tot millorar les seves posicions en els diferents rànquings mundials.
Caldria un mínim de vuit milions d'euros anuals per mantenir els edificis de la UAB del campus. Actualment, es rep poc més de dos milions d'euros anuals per a aquesta finalitat. El campus té una superfície construïda de 500.000 metres quadrats, valorada en 400 milions d'euros.
La mitjana d'edat del professorat permanent és de 57 anys i, d'uns 1.500 professors permanents, només n'hi ha 32 menors de 40 anys. També el personal d'administració i serveis (PAS) és deficitari, amb les conseqüents tensions en les estructures i la necessitat de “dignificar” els llocs de treball dels professionals. Cal dotar la Universitat de noves places per permetre una renovació de la plantilla per cobrir les baixes per jubilació amb personal permanent.
Cal afrontar els increments retributius i els increments de preu dels béns i serveis. I demanen que l'Administració compensi la UAB per les despeses que implica ser una universitat no urbana, com l'asfaltat, les senyalitzacions, el clavegueram, el servei d'autobusos, la il·luminació dels carrers, el manteniment d'espais verds... En altres universitats públiques, aquest tipus de despeses (que suposen quatre milions d'euros) les assumeixen els ajuntaments respectius.