La justícia europea diu que les treballadores embarassades poden ser acomiadades en un ERO
L'empresari ha de comunicar a l'empleada els motius objectius que justifiquen el seu acomiadament en el marc del procés col·lectiu
La prohibició general d'acomiadar treballadores embarassades té una excepció quan l'empresa apliqui un expedient de regulació d'ocupació. En aquests casos, com que la rescissió del contracte està vinculada a causes objectives que no tenen a veure amb l'embaràs de l'afectada, s'admet l'excepció, segons una sentència d'aquest dimecres del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE).
Aquesta decisió arriba pel cas d'una treballadora embarassada, J. P. G., que va ser acomiadada durant la regul...
La prohibició general d'acomiadar treballadores embarassades té una excepció quan l'empresa apliqui un expedient de regulació d'ocupació. En aquests casos, com que la rescissió del contracte està vinculada a causes objectives que no tenen a veure amb l'embaràs de l'afectada, s'admet l'excepció, segons una sentència d'aquest dimecres del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE).
Aquesta decisió arriba pel cas d'una treballadora embarassada, J. P. G., que va ser acomiadada durant la regulació d'ocupació de Bankia el 2013. El cas havia arribat al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, que havia formulat cinc preguntes als jutges europeus, i la resposta ha arribat avui. "Una decisió d'acomiadament que s'hagi pres per raons essencialment relacionades amb l'embaràs de la treballadora és incompatible amb la prohibició d'acomiadament [de les normes comunitàries]", comencen recordant que els jutges, segons apunta la nota informativa del TJUE, que a continuació exposa l'excepció: "En canvi, una decisió d'acomiadament que s'hagi pres, durant el període comprès entre el començament de l'embaràs i el final del permís de maternitat, per raons no relacionades amb l'embaràs de la treballadora no és contrari [a la directiva europea sobre seguretat i salut de les treballadores embarassades del 1985] si l'empresari comunica per escrit motius justificats d'acomiadament".
En el moment d'acomiadar-la, l'empresari ha de lliurar a l'afectada una carta en la qual l'hi indiqui "sense comunicar-li més motius que els que justifiquen aquest acomiadament col·lectiu, sempre que s'indiquin els criteris objectius que s'han seguit per designar els treballadors afectats per l'acomiadament". Aquest aclariment arriba arran d'una de les preguntes formulades pels jutges espanyols i és més permissiva del que apuntava l'advocada general de la Unió Europea. La lletrada, Eleanor Sharpston, va concloure al setembre que aquesta carta, quan es tractava de treballadores embarassades, sí que havia d'anar més enllà de les causes objectives de la regulació d'ocupació i havia de detallar-li els motius pels quals l'empleada no havia pogut ser recol·locada en un altre lloc de treball.
També l'advocada general de la Unió Europea mantenia una posició més exigent que el tribunal en els acomiadaments. Sharpston, com els jutges, no s'oposa al fet que una treballadora embarassada sigui acomiadada en una regulació d'ocupació, però reclamava que abans de rescindir l'empresari intentés recol·locar-la en un altre lloc de treball, per atorgar-li així una protecció afegida.
Segons explica el comunicat enviat pel TJUE, el 9 de gener del 2013, Bankia va iniciar un període de consultes amb els representants dels treballadors per procedir a un acomiadament col·lectiu. El 8 de febrer del 2013, la comissió negociadora va arribar a un acord en el qual s'establien els criteris que s'havien d'aplicar per seleccionar els treballadors que havien de ser acomiadats i els criteris de prioritat de permanència a l'empresa. El 13 de novembre del 2013, Bankia va notificar a una treballadora, embarassada en aquell moment, una carta d'acomiadament conforme a l'acord al qual es va arribar a la comissió negociadora.
La carta d'acomiadament exposava, en particular, que en el cas concret de la província en la qual prestava serveis la treballadora era necessari fer un ajust profund de la plantilla, i que en el procés de valoració realitzat a l'empresa durant el període de consultes, la puntuació que la treballadora havia obtingut es trobava entre les més baixes de la província.
La treballadora afectada va presentar demanda d'acomiadament davant del jutjat social núm. 1 de Mataró (Maresme), que es va pronunciar a favor de Bankia. La treballadora va interposar llavors un recurs de súplica davant del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya. Aquest últim ha sol·licitat al Tribunal de Justícia de la Unió Europea que interpreti la prohibició d'acomiadar les treballadores embarassades establerta en la Directiva 92/85 sobre la seguretat i la salut de la treballadora embarassada, en el marc d'un procediment d'acomiadament col·lectiu en el sentit de la Directiva 98/59 sobre acomiadaments col·lectius.