Blues a la presó de dones de Wad-Ras
El Festival Blues Barcelona porta un dels seus concerts a la presó de dones
El menjador de la presó de dones de Wad-Ras, al barri barceloní del Poblenou, està cap per avall. Un grup d'internes ha apilat les taules a un costat i ha col·locat les cadires en dos petits grups amb un passadís al mig, just davant d'una tarima. Les recluses s'han enfundat les seves millors gales perquè avui “hi ha actuació”. L'associació Capibola Blues ha traslladat un dels concerts del Festival Blues Barcelona a l'interior del centre penitenciari. La banda triada és Simews Shocks.
A la presó de dones de Wad-Ras el temps passa molt més lent. Per matar el rellotge, les 150 internes tre...
El menjador de la presó de dones de Wad-Ras, al barri barceloní del Poblenou, està cap per avall. Un grup d'internes ha apilat les taules a un costat i ha col·locat les cadires en dos petits grups amb un passadís al mig, just davant d'una tarima. Les recluses s'han enfundat les seves millors gales perquè avui “hi ha actuació”. L'associació Capibola Blues ha traslladat un dels concerts del Festival Blues Barcelona a l'interior del centre penitenciari. La banda triada és Simews Shocks.
A la presó de dones de Wad-Ras el temps passa molt més lent. Per matar el rellotge, les 150 internes treballen a la cuina, en diferents tallers i participen en cursos, com el de narratives digitals o l'autoescola. “Només és la teòrica perquè el cotxe no hi cap al pati”, ironitza una de les recluses. L'esport també és important. “Soc la gestora d'esport, fem spinning, zumba, balls…”, apunta la Rosa, l'aparença atlètica de la qual ja la delata. Una altra companya l'interromp entre rialles: “Ens pica”. Amb tot, malgrat el ventall d'activitats que s'ofereixen a la presó, alternatives culturals com els concerts en viu trenquen la monòtona rutina i les preses ho agraeixen.
La música dels Simews Shocks comença a apoderar-se del centre en què, a part de 150 preses, hi viuen també nou nens. Els menors de tres anys poden estar amb les seves mares dins de la presó i des dels quatre mesos surten diàriament de Wad-Ras i acudeixen a les escoles bressol del barri. Es relacionen constantment amb l'exterior i amb els familiars que es faran càrrec d'ells una vegada compleixin els tres anys.
El saxofonista de la banda, el Willy, agafa el seu instrument i comença a tocar teatralment passejant entre el passadís de cadires ocupades per recluses a les quals ja té a la butxaca. Les internes aplaudeixen i es deixen portar pel poder de la música. Carla Sunday, des de la tarima, canta la lletra de "Chain of Fools" i fa la sensació que la mateixa Aretha Franklin s'hagués fet un forat al menjador de la presó.
La directora de Wad-Ras, Sílvia Serra, remarca la importància de poder atreure al centre iniciatives culturals de qualitat. “Les internes estan privades de llibertat però no poden quedar excloses de la societat”, sosté.
Simews Shocks no és el primer grup que visita el centre. En altres ocasions les preses han pogut gaudir d'intèrprets com Sergio Dalma o de grups de versions com els populars Hotel Cochambre. Simews Shocks ha aconseguit alguna cosa especial. Les seves cançons han fet que les recluses s'aixequin de la cadira, que no dubten a donar-ho tot ballant. Diversos funcionaris no poden frenar els seus peus, que comencen a moure's gairebé sols i, durant uns segons, comencen a ballar tots amb tots.