Josep Maria Pou, premi Gaudí d’Honor 2017
L'Acadèmia del Cinema reconeix els 50 anys d'ofici de l'actor i director
L'actor i director Josep Maria Pou rebrà el Premi Gaudí d'Honor 2017, màxima distinció del cinema català, en reconeixement als seus 50 anys d'ofici tant als escenaris com a les pantalles, segons ha informat avui l'Acadèmia del Cinema Català. Pou rebrà el guardó en el marc de la cerimònia d'entrega dels IX Premis Gaudí, que tindrà lloc diumenge 29 de gener a l'Auditori del Centre de Convencions Internacional de Barcelona (CCIB).
En conèixer la concessió d'aquest premi, ...
L'actor i director Josep Maria Pou rebrà el Premi Gaudí d'Honor 2017, màxima distinció del cinema català, en reconeixement als seus 50 anys d'ofici tant als escenaris com a les pantalles, segons ha informat avui l'Acadèmia del Cinema Català. Pou rebrà el guardó en el marc de la cerimònia d'entrega dels IX Premis Gaudí, que tindrà lloc diumenge 29 de gener a l'Auditori del Centre de Convencions Internacional de Barcelona (CCIB).
En conèixer la concessió d'aquest premi, Pou ha expressat la seva emoció i ha agraït que l'Acadèmia hagi valorat la seva tasca d'aquests anys i ha afirmat que ho accepta com "un reconeixement a la feina feta amb vocació, dedicació i afany, el mateix que fan, cada dia, tants i tants companys d'ofici". I ha afegit: "Confio, humilment, a estar a l'alçada de l'Acadèmia i d'aquells que han merescut el Premi abans que jo, tots ells mestres als quals admiro i estimo".
Fins avui han estat distingits amb el Premi Gaudí d'Honor Jaime Camino (2009), Josep Maria Forn (2010), Jordi Dauder (2011), Pere Portabella (2012), Montserrat Carulla (2013), Julieta Serrano (2014), Ventura Pons (2015) i Rosa Maria Sardà (2016).
Després de passar per la Universitat Laboral de Tarragona i de donar els seus primers passos al teatre d'aficionats i universitari, Josep Maria Pou (Mollet del Vallès, 1944) va marxar a Madrid el 1967 per estudiar a la Reial Escola Superior d'Art Dramàtic. En aquella època va participar en els seus primers muntatges professionals, entre els quals destaca el seu debut, el 1968, amb un Marat Sade dirigit per Adolfo Marsillach.
Després de finalitzar els seus estudis, va ingressar a la companyia titular del Teatre Nacional María Guerrero, de la mà del director José Luis Alonso, on debutaria amb Romance de lobos, de Valle-Inclán.
Durant la seva prolífica carrera ha actuat a les ordres de prestigiosos directors, com Calixto Bieito, Josep Maria Flotats, Mario Gas, Pilar Miró, Miguel Narros, José María Morera o John Strassberg.
Entre els muntatges teatrals en els quals ha participat figuren Las tres hermanas (1973), de Txèkhov; El galán fantasma (1981), de Calderón de la Barca; Casa de muñecas (1982), d'Ibsen; Arte (1998), de Yasmina Reza; El Rey Lear (2004), de Shakespeare, o Sócrates. Juicio y muerte de un ciudadano (2015), de Mario Gas, entre moltes altres.
El 2004 va rebre el Premi Nacional de Teatre de la Generalitat pel seu paper en l'obra Celobert, dirigida per Ferran Madico, i el 2005 presentaria La cabra o ¿quién es Sylvia?, d'Edward Albee, un projecte dirigit, protagonitzat i produït per ell mateix pel qual va rebre el Premi Nacional de Teatre del Ministeri de Cultura, el Premi Internacional Terenci Moix i quatre Premis Max.
Un any més tard assumiria la direcció artística del Teatre Goya de Barcelona i del 2010 a 2012 també es va fer càrrec de la direcció artística i la gestió del teatre La Latina de Madrid.
En paral·lel a la seva carrera teatral, des de la dècada dels 70 inicia la seva presència a la televisió i el cinema, on debuta el 1973 amb La mujer prohibida, de José Luis Ruiz Marcos.
Des d'aleshores, ha treballat amb directors com José Luis Garci, Manuel Gutierrez Aragón, Francisco Rovira-Beleta, Francesc Betriu, Gonzalo Suárez, Carlos Saura, Ventura Pons, Fernando Colomo, Pilar Miró, Ricardo Franco, Antonio Mercero, Montxo Armendáriz, Francesc Bellmunt, Josep Maria Forn, Pedro Costa, Pere Portabella, Alejandro Amenábar, Pablo Berger, Isaki Lacuesta i Mateo Gil, entre d'altres.
El 1988 va rebre el Premi Sant Jordi de Cinematografia, el 2004 el Fotogrames de Plata, i el 2005 el Premi Barcelona de Cinema. A la televisió, debutaria el 1974 en el programa Estudio 1 de TVE, donant vida al personatge de Felipe IV en la representació de Las Meninas, de Buero Vallejo.
A partir dels anys 80 arribarien els seus treballs en sèries de ficció, amb papers en Vida privada, de TVE (1987), Estació d'enllaç, de TV3 (1994), Policías en el corazón de la calle, d'Antena 3 (1999) o Àngels i Sants, de TV3 (2005). Per la TV-movie Carles, Príncep de Viana, de TV3 (2001) va rebre el Premi d'Interpretació al Festival Internacional de TV de Venècia.
Recentment ha estrenat la pel·lícula Oh, quina Joia!, de Ventura Pons i té pendent d'estrena Abracadabra, de Pablo Berger, i Las leyes de la termodinámica, de Mateo Gil. En aquests moments Pou roda la sèrie La catedral del mar (Antena 3) i pròximament començarà el rodatge de Nit i dia (TV3).