La cinquena màfia d’Itàlia
La justícia descobreix una organització criminal a Roma que va obtenir contractes suculents de l'Ajuntament
El triangle era perfecte. En un vèrtex, un antic terrorista d'extrema dreta conegut amb el malnom el Borni des que va perdre un ull en un enfrontament amb la policia, un tipus esmunyedís, capaç d'infondre prou temor per no haver de fer servir la violència. En el següent, un empresari sense escrúpols, d'orígens esquerrans i molt ben connectat amb la infanteria de l'hampa després d'haver passat una llarga temporada a l'ombra per l'assassinat d'un vell soci.
Ja només faltava tancar el triangle amb un polític, o un grup de polítics, amb la capacitat de desviar tones de diners públics cap a ...
El triangle era perfecte. En un vèrtex, un antic terrorista d'extrema dreta conegut amb el malnom el Borni des que va perdre un ull en un enfrontament amb la policia, un tipus esmunyedís, capaç d'infondre prou temor per no haver de fer servir la violència. En el següent, un empresari sense escrúpols, d'orígens esquerrans i molt ben connectat amb la infanteria de l'hampa després d'haver passat una llarga temporada a l'ombra per l'assassinat d'un vell soci.
Ja només faltava tancar el triangle amb un polític, o un grup de polítics, amb la capacitat de desviar tones de diners públics cap a una nova organització mafiosa més subtil que les altres quatre que ja operen a Itàlia, totes aferrades a les arrels del sud, als codis, a l'honor, a la família i a aquest ritual escènic de sang i trets que a la Roma descreguda ja no és tan necessari. És així com, gairebé inadvertida a força de ser-hi, va anar creixent una cinquena màfia sense nom que només ara, després de l’atac per la policia, ha estat batejada com a Màfia Capital.
Dimarts passat, a primera hora del matí, moltes preguntes velles –hi ha màfia a Roma?, per què està tan bruta i és tan caòtica la capital d’Itàlia?, per què els fons destinats a acollir immigrants i refugiats no són mai suficients?– van començar a tenir resposta.
La policia va arrestar 37 persones i n'està investigant 76 més
Una operació policial engegada per la fiscalia de Roma i executada per agents dels Carabinieri (la policia militaritzada italiana) permetia detenir 37 persones sota l'acusació d'associació mafiosa, corrupció, extorsió i blanqueig de capitals. La fiscalia va informar que 76 persones més són investigades.
Els polítics implicats rebien pagaments de 700 a 15.000 euros al mes
Als detinguts els van confiscar béns i diners en metàl·lic per un valor superior als 200 milions d'euros. Entre ells destaquen els noms de l'anterior alcalde de Roma, l'exfeixista Gianni Alemanno, fins fa molt poc membre del partit de Silvio Berlusconi, i d'altres figures rellevants de la política i l’Administració local i regional. Uns de dretes i altres d'esquerres, perquè no era la política la font més important dels seus neguits ni tampoc dels seus ingressos. Tots units pel seu paper protagonista en un llibre de tapes negres en què la secretària d'un delscaposanava anotant, amb la precisió d'un vell comptable, cadascun dels pagaments que feia la trama mafiosa als polítics. Des de 700 euros mensuals fins a 15.000. Una maquinària de corrupció molt ben greixada gràcies a la qual els dos personatges principals de l'organització –l'exterrorista Massimo Carminati i l'empresari Salvatore Buzzi– obtenien contractes suculents de l’Administració local.
L'alcalde "marcià" ja no va amb bicicleta
No tenien manies de res. La infinitat de cooperatives –la major part formades per expresidiaris– que controlava Buzzi servien tant per recollir les fulles de la tardor com per reciclar les escombraries o per gestionar els centres d'acollida d'immigrants o els camps per a nòmades. "Amb els immigrants", arribava a reconèixer un dels detinguts en una de les moltes converses interceptades per la policia, "es guanya més que amb la droga".
El mètode per acumular una immensa fortuna encara per quantificar era vell: manipular les concessions municipals, inflar els costos, justificar amb factures falses el que van robar a romans i immigrants.
La filosofia també és pròpia de la màfia, però embolicada en la sofisticació que a Carminati –exterrorista i exsicari de la mítica Banda de la Magliana, però també aficionat a les obres de Pollock o Warhol– que li agradava exhibir juntament amb la seva ferocitat. Carminati explica així la seva tasca mafiosa de mediació entre el poder i el crim: "És la teoria de la Terra Mitjana. Els vius són a dalt i els morts a baix. I nosaltres som al mig. Perquè en aquest món de la Terra Mitjana tots es troben. Als del món de dalt els interessa que algú del món de baix els faci coses que no pot fer ningú, i aleshores tot es barreja".
Es barreja tant que, des del dimarts, Roma viu en el desconcert. Fins ara se sabia que hi havia corrupció. I repetides operacions policials havien deixat constància que la Camorra napolitana, la Cosa Nostra siciliana, la temible 'Ndrangheta calabresa i també la més modesta Sacra Corona Unita –de Puglia– tenien alguns tentacles a la capital.
No es coneixia, en canvi, ni l'existència d'una autèntica màfia local ni que hagués crescut com una enfiladissa abraçada als més solitaris palaus del poder.