Galets i samarretes
Els galets tornen a formar part aquest any de la decoració nadalenca de Barcelona. N'hi ha un d'enorme als jardinets de Gràcia que, tot s'ha de dir, perd quasi tota la gràcia pel fet que va acompanyat d'una gran franja publicitària inferior de l'empresa patrocinadora. El de la publicitat en objectes o símbols sensibles és un debat que torna a estar d'actualitat per la suposada "taca" a la samarreta del Barça que suposa la inclusió de la marca d'una fundació de Qatar. En aquest tema, els mallorquins poca cosa podem dir-hi ja que fa uns anys fins i tot vàrem consentir canviar-li el nom a l'estad...
Els galets tornen a formar part aquest any de la decoració nadalenca de Barcelona. N'hi ha un d'enorme als jardinets de Gràcia que, tot s'ha de dir, perd quasi tota la gràcia pel fet que va acompanyat d'una gran franja publicitària inferior de l'empresa patrocinadora. El de la publicitat en objectes o símbols sensibles és un debat que torna a estar d'actualitat per la suposada "taca" a la samarreta del Barça que suposa la inclusió de la marca d'una fundació de Qatar. En aquest tema, els mallorquins poca cosa podem dir-hi ja que fa uns anys fins i tot vàrem consentir canviar-li el nom a l'estadi Lluís Sitjar i no va passar res, com sempre...
Més enllà de l'esport, on gairebé tot, també els noms dels equips, són venals, el que és clar és que ens estem acostumant a viure a dins d'un gran anunci. També és comú als festivals de música, sempre fidels a la marca de cervesa que toqui, i fins i tot una regió italiana va proposar fa uns mesos llogar publicitat a les cadires i taules dels estudiants per pagar una part de les despeses de les escoles...
Tanmateix, no era d'això que volia parlar... Va coincidir que passava per davant del galet nadalenc del principi el mateix dia que es va saber que els amos de la marca anunciadora, Gallina Blanca, estaven essent investigats per suposada evasió d'impostos. Aquesta sí que és bona! Afortunadament, el delicte no està comprovat i caldrà veure si ha estat així. Seria molt gros que uns dels principals mecenes de la cultura i la música a Catalunya, la família Carulla, haguessin fet patrocini i mecenatge amb els diners que de fet haurien d'haver pagat a l'Estat perquè pogués invertir en el mateix o en altres coses.
Segur que deu ésser un error. Hi deu haver hagut un malentès. Els empresaris catalans, i d'arreu, ja fa temps que han entès que amb la que està caient no és el millor moment per evadir impostos ni per treure a fora els capitals. Seria massa insolidari que es neguessin a contribuir a aixecar el país cometent un delicte que a ulls dels ciutadans normals és un robatori a gran escala. Són prou responsables per saber que tothom ha d'empènyer, que si reclamen un paper més central per a la societat civil, una millora de la llei de mecenatge, més desgravacions fiscals per la seva contribució a la cultura o un augment dels ajuts als emprenedors és perquè estan compromesos amb el país de veritat. No fan totes aquestes coses per netejar-se la mala consciència o per posicionar la seva marca comercial de manera més econòmica i barata. Va de veritat. Segur. Bon Nadal.