L’home de qui es va trobar semen a la roba de l’Asunta: “No l’he vist mai”
Testifica el veí de Madrid que va estar imputat per culpa d’un suposat error del laboratori de Criminalística. Els advocats dels acusats intenten desacreditar la coartada d’aquest colombià
La nit de l'aixecament del cadàver, al coll de la samarreta de l'Asunta es van veure unes taques blanques de tipus biològic l'origen de les quals el forense no va poder determinar. A l'informe que es va aixecar en aquell moment es va indicar que podria tractar-se de semen, entre altres opcions, ja que es tractava de la mort violenta d'una dona menor d'edat, tot i que de seguida es va comprovar que no hi havia hagut agressió sexual. Però aquell detall, que hauria passat sense pena ni glòria una vegada avançada la instrucció, es va transformar en episodi delirant a causa d'un error garrafal, inj...
La nit de l'aixecament del cadàver, al coll de la samarreta de l'Asunta es van veure unes taques blanques de tipus biològic l'origen de les quals el forense no va poder determinar. A l'informe que es va aixecar en aquell moment es va indicar que podria tractar-se de semen, entre altres opcions, ja que es tractava de la mort violenta d'una dona menor d'edat, tot i que de seguida es va comprovar que no hi havia hagut agressió sexual. Però aquell detall, que hauria passat sense pena ni glòria una vegada avançada la instrucció, es va transformar en episodi delirant a causa d'un error garrafal, injustificable, que va tenir lloc al laboratori de Criminalística de la Guàrdia Civil a Madrid. Cap professional en concret va assumir l'error, però allà, segons va concloure molts mesos després el jutge que va investigar la mort de la cria, José Antonio Vázquez Taín, s'havia produït la contaminació amb semen d'un home investigat per altres fets quan es van tallar amb les mateixes tisores, suposadament sense esterilitzar, el condó que era prova del seu delicte i la samarreta que portava posada la nena compostel·lana el dia del crim.
La peça de l'Asunta va ser enviada a la capital d'Espanya per analitzar-la, precisament perquè presentava algunes taques que podrien proporcionar informació sobre els fets. Però quan va morir per asfíxia la petita de 12 anys, R. C. J., de nacionalitat colombiana i veïna d'Arroyomolinos (Madrid), ja havia sortit de la presó en la qual va entrar per causa d'una agressió sexual denunciada per una jove després d'una festa privada. Ell mateix va rebuscar a les escombraries, en aquella ocasió, el preservatiu usat amb el qual havia perpetrat el seu suposat delicte i el va lliurar als agents que el van detenir. Així va arribar el seu esperma a les taules de treball de la Guàrdia Civil.
El gran fiasco, és a dir, com després es va transferir a la roba de la nena, tenyint encara de més sordidesa el cas gallec, mai va quedar prou clar. Finalment, la investigació sobre aquest home, que havia estat imputat en la causa contra Rosario Porto i Alfonso Basterra i va ser batejat per alguns mitjans de comunicació com “l'home del semen”, va quedar definitivament arxivada. Però aquest dijous el vergonyós succés ha tornat a ser notícia. Basant-se en algunes contradiccions detectades a les seves declaracions d'avui i d'altres dates, la defensa de Rosario Porto i Alfonso Basterra ha intentat aquest matí desacreditar la versió donada per ell mateix i persones del seu entorn a través d'una videoconferència amb els jutjats de Madrid.
Al llarg d'aquest judici, José Luis Gutiérrez Aranguren, advocat de Porto, s'ha referit insistentment a aquest noi com “l'home del semen”. Fins al punt que fa dos dies el jutge president del jurat popular, Jorge Cid Carballo, li va acabar prohibint fer servir d'ara endavant l'expressió, per despectiva, i per la “poca gràcia” que li podria fer a l'ara desimputat. Avui, R. C. J., la seva germana, una amiga de la família i la que llavors era la seva xicota i avui dona, tots en qualitat de testimoni, han rememorat els esdeveniments del dia 21 de setembre del 2013, data del suposat assassinat de l'Asunta, per demostrar, novament, que havien estat a Madrid. La fortuna, per a l'home que en el seu moment va arribar a estar imputat per un possible error de laboratori, va ser que, durant el sopar a La Tranquera, un restaurant colombià d'Aluche, es fessin fotos amb el mòbil de la seva germana que ella mateixa, immediatament, va pujar a Facebook. Si no fos per això, potser no hauria pogut demostrar això que avui s'ha ratificat: que ni coneixia la família Porto Basterra, ni al setembre ni en tot l'any 2013 havia estat a Galícia.
Aquella jornada, el seu telèfon va fer senyal a Madrid, però segons ell va tenir problemes amb la cobertura perquè, casualment, aquells dies va canviar de companyia, de Movistar a Orange. A més, quan durant la investigació li van fer recordar què havia fet aquell dissabte, va dir que havia anat al centre comercial Xanadú, en concret a El Corte Inglés, per recollir amb la seva germana el vestit del seu casament, previst per al gener del 2014. Però quan la Guàrdia Civil es va presentar a l'establiment per recollir les gravacions de seguretat es va trobar que ja havien estat esborrades. A més, el dependent que suposadament li va lliurar el vestit, encarregat i abonat dies abans, no recordava res. L'únic venedor que sí que rememorava alguna cosa era el que l'havia atès quan dues setmanes abans havia triat per a la cerimònia nupcial un vestit “beix claret d'una marca nova”. Se li va quedar gravada a la ment la compra perquè “gairebé ningú es casa d'aquest color”. Els dependents, igual que el responsable del restaurant on havia sopat la família, també han testificat aquest matí. Cap pot assegurar el que va fer R. C. J. aquell dissabte 21 de setembre. Però la Guàrdia Civil va confirmar que les fotos del restaurant s'havien pujat a Facebook aquell dia.
“Orgullosa de ser la mare de l’Asunta”
Mai fins ara ha pogut dissimular menys el seu estat anímic Rosario Porto, acusada de l'assassinat de la seva filla. La mare de l'Asunta ha plorat desconsolada durant tota la declaració prestada per la millor amiga de la víctima. L'adolescent, que ara té 14 anys i ha comparegut per videoconferència des d'una altra sala de l'edifici judicial de Santiago, era companya de la difunta, a la qual coneixia “des dels 3 anys”. L'Asunta, ha descrit, “era feliç i bromista”, tant, que va creure que “estava de broma” quan li va dir, el 5 de juliol del 2013, “avui m'han intentat matar”. La frase fa referència a uns fets la veracitat o els possibles protagonistes dels quals no s'han arribat a esclarir: aquella matinada en la qual, acabada de sortida l'acusada de l'hospital, un intrús va entrar al pis de Rosario Porto i va voler escanyar l'Asunta, segons el relat de la mare i llavors també de la petita.
A última hora de la sessió d'avui ha testificat a més una bona amiga de Porto, la dona que cap al mes d'octubre del 2013 es va fer càrrec de les cendres de la víctima, fins llavors custodiades al jutjat d'instrucció número 2. Aquesta testimoni ha descrit la relació entre la nena i els seus pares adoptius d'“estupenda”, “meravellosa”, amb un pare (Basterra) sempre bromista amb la seva petita i una Rosario Porto “totalment maternal”, “preocupada per la seva filla” i “orgullosa de ser la mare de l'Asunta”.