Un equip fora de lloc
El ball de posicions dels jugadors i diverses errades a l'arrel condemnen el FC Barcelona
Luis Enrique va ser un futbolista excepcional que podia rendir en qualsevol parcel·la del camp excepte sota els pals. Lateral, mig, extrem i fins i tot davanter; la polivalència feta persona. Potser per això té predilecció pels jugadors multiusos, fins al punt que a cada fitxatge del Barça es mira i ressalta la virtut de ser multifuncional. Exemples d'Aleix Vidal (lateral i extrem), de Rakitic (migcampista i volant), de Vermaelen i Mathieu (central i lateral)... Però no és fàcil ser com Luis Enrique i tant ball costa de digerir. Així, la nit, davant d'un Athletic d'allò més intens que amb prou...
Luis Enrique va ser un futbolista excepcional que podia rendir en qualsevol parcel·la del camp excepte sota els pals. Lateral, mig, extrem i fins i tot davanter; la polivalència feta persona. Potser per això té predilecció pels jugadors multiusos, fins al punt que a cada fitxatge del Barça es mira i ressalta la virtut de ser multifuncional. Exemples d'Aleix Vidal (lateral i extrem), de Rakitic (migcampista i volant), de Vermaelen i Mathieu (central i lateral)... Però no és fàcil ser com Luis Enrique i tant ball costa de digerir. Així, la nit, davant d'un Athletic d'allò més intens que amb prou feines va donar un segon per pensar, va derivar en un Barça completament fora de lloc.
Adriano va jugar de lateral esquerre després de donar joc a Mathieu a la Supercopa d'Europa. Mascherano va sortir de migcampista després de fer-ho de central. Sergi Roberto i Rafinha es van posar de volants quan últimament jugaven de lateral i extrem. I Pedro va tornar a l'onze després de prendre la decisió d'abandonar el Barça. Tot un vaivé que va fer perdre el nord a l'equip, incapaç de treure la pilota neta des de darrere, sobretot enquistada a l'eix del camp perquè Mascherano no guarda la pilota sinó que l'accelera; Rafinha condueix més que assisteix i Sergi Roberto atén als costats abans que al capdavant. Per tant, Messi amb prou feines va tocar pilotes en condicions i quan ho va fer es va entossudir a fer la jugada impossible –encara que li sortís a la passada final de Copa–, un eslàlom entre tot un embull de rivals. Així, el 10 també va quedar fora de lloc. Encara hi va haver més coses.
A Ter Stegen va succeir-li el mateix, que no està fi a la pretemporada. El Sevilla li va marcar quatre gols a Tblissi (Geòrgia) i anit en va rebre quatre més i el primer va ser per culpa seva. Resulta que Iraizoz va xutar fort des de la seva àrea i la pilota, encara que alta, va arribar suau a la posició de Ter Stegen, que era fora de l'àrea però amb temps de sobres per recular i així agafar l'esfèrica amb les mans després de botar. Però l'alemany, atrevit com és, va decidir tirar per la filigrana, per un rebuig de cap al centre –un altre error perquè sempre s'ha de rebutjar cap als costats tret que es pugui superar l'última línia rival–, a San José. I l'eix de l'Athletic, atent, va controlar per deixar anar un xut des de mig camp i fer posar vermell Ter Stegen que, esclar, era fora de lloc.
Un vaivé que va fer perdre el nord a l'equip, incapaç de treure la pilota neta des de darrere
Luis Enrique va tractar de corregir els defectes amb els canvis (Iniesta i Rakitic van entrar de volants i Sandro va agafar el lloc de Pedro), però Aduriz, amb tres gols més, ho va impedir. Primer va aprofitar un error de Sergi Roberto, que va enxampar l'equip fora de lloc. Després va rematar a l'àrea amb totes les facilitats del món i finalment, va convertir un penal d'Alves, que va treure el colze quan no tocava. El Barça anit estava fora de lloc. Li queda el Camp Nou, casa seva, per tractar d'arreglar-se.