Benedito: “No guanyar seria fracassar”
L'aspirant a la presidència del Barça, segon el 2010 per darrere de Rosell, s'enfronta a Freixa, Bartomeu i Laporta, amb qui va estar vinculat el 1997
Agustí Benedito (Barcelona, 1964), soci número 34.235, lidera una nova candidatura a la presidència del Barça després de quedar segon, per darrere de Rosell, en les eleccions del 2010. Ara s'enfronta a Freixa, Bartomeu i Laporta, amb qui va estar vinculat des d'Elefant Blau, el 1997.
Pregunta. No guanyar les eleccions seria una frustració o una conseqüència lògica per la bipolarització Bartomeu-La...
Agustí Benedito (Barcelona, 1964), soci número 34.235, lidera una nova candidatura a la presidència del Barça després de quedar segon, per darrere de Rosell, en les eleccions del 2010. Ara s'enfronta a Freixa, Bartomeu i Laporta, amb qui va estar vinculat des d'Elefant Blau, el 1997.
Pregunta. No guanyar les eleccions seria una frustració o una conseqüència lògica per la bipolarització Bartomeu-Laporta?
Resposta. No guanyar seria fracassar en l'objectiu que ens marquem fa sis anys.
P. Com més candidats, millor per a Bartomeu?
R. Dependrà de la capacitat de cadascun perquè acudeixin a votar el màxim nombre dels seus partidaris i votants. Si som més candidats, el que guanyi obtindrà menys vots.
P. Té la sensació que hi ha candidatures que creixen i d'altres que s'han estancat?
R. Bartomeu té més problemes dels que alguns editorials diuen i Laporta, tècnicament, no està fent una bona campanya. Algunes enquestes el donaven guanyador per 10 o 12 punts i ara és on és; per sota de Bartomeu –i a bastants punts–, en clara reculada i pèrdua de vots; hi ha sondejos que diuen que nosaltres l'estem superant.
P. Què vol dir tècnicament?
R. Tinc la sensació que Laporta va sortir sense un programa, només amb quatre idees molt conegudes. I no percebo gaire més que la repetició d'aquests quatre conceptes. Potser l'estratègia de campanya és la bona i jo m'equivoco, però de la manera en què ha anat triant els temps i els anuncis dels noms, es basa en el seu propi carisma. Penso que va sortir pensant que perquè ell es presenta ja té gairebé el 80% fet. I si és així, s'equivoca.
P. A Bartomeu la campanya l'hi fa la junta gestora?
R. Això de Bartomeu ha estat una deslleialtat impròpia a l'esperit més essencial del nostre club, una falta de respecte a la massa social. Mai havia vist un frau tan evident al procés d'elecció de la junta. Ha utilitzat tots els recursos que li donen el poder del club, que fins a cert punt era previsible, com la utilització del cens i les decisions preses a última hora en la seva presidència [les renovacions de Luis Enrique i d'Alves], però la utilització de la gestora va ser l'escàndol més gran que he vist en els últims anys en unes eleccions.
P. L'aparició de Freixa li complica el seu rol com a alternativa?
La utilització de la junta gestora és l'escàndol més gran que he vist”
R. Està fent una campanya molt bona i coneix el club, però a nosaltres no ens perjudica; al contrari, ens beneficia. Treu vots a Bartomeu.
P. Vostè és acurat amb l'Espai Barça i contrari a Qatar, com es controla una inversió per fer un bon estadi?
R. Tots coincidim en el fet que l'estadi necessita una actuació arquitectònica important, res a veure amb el que va passar fa cinc anys quan coincidim en el fet que el projecte Foster era una ximpleria. Hem passat de no voler gastar ni un duro a gastar 600 milions. No coincideixo en el finançament, perquè el club no està en una situació idònia per garantir una operació que superarà els 800 milions. I com ho financem? En un full d'Excel se sustenta tot.
P. I Qatar?
R. No entenc com es pot ser capaç de dir que l'única empresa interessada a patrocinar el millor equip del món és Qatar. No es va voler escoltar algunes signatures que van cridar a les portes del Barça. A nosaltres ens han vingut a veure i estic convençut que una vegada hàgim guanyat les eleccions firmarem un acord amb una companyia que no ens farà vergonya i ens farà superar el patrocini del Manchester [70 milions].
P. Vostè sempre diu que és contrari als avals, per què es parla poc dels avals i molt d'altres aspectes?
R. No ho sé, però els avals són contraris a l'essència d'un club que és propietat de 144.000 persones. On està escrit que un grup de persones que poden avalar 77 milions d'euros ho farem millor que un grup que no? La solució seria la seva desaparició.
P. I com s'assegura el patrimoni del club?
Joan Laporta, tècnicament, no està fent una bona campanya. Hi ha sondejos que diuen que l'estem superant”
R. Com s'assegura el pressupost de la Generalitat. Es respon davant el Codi de Comerç i davant el Codi Penal. Imaginem que Deloitte diu a un president sortint que perdrà 60 milions d'euros. Qui no ven Messi? Deixaran la junta amb el cap alt i arruïnada la teva família i els teus néts? En lloc de garantir una bona gestió, l'aval pot provocar que es prengui una decisió contrària al club a fi de salvar els avals. Aquest és el parany; ningú avala el món.
P. Aposta por Verratti i per Monchi (director esportiu del Sevilla), però difícilment es mouran del PSG i del Nervión.
R. Intento concentrar-me en les propostes, però el nom de Monchi va sortir publicat a Sevilla i alguna cosa semblant va passar amb Verratti. Estic convençut que portaré Verratti al Barça. El tema de Monchi és diferent, vaig parlar amb ell en reiterades ocasions i està encantat al Sevilla. Quan guanyi les eleccions intentaré convèncer-lo perquè vingui. La meva posició negociadora no és la mateixa com a candidat que com a president.
P. Quina actitud ha de mantenir el club en el procés català?
R. Qui pretengui convertir el Barça en un actor polític, millor que no em voti. Danyarem la política i el Barça. El Barça s'ha d'alinear amb la defensa del dret a decidir el nostre futur; és un principi democràtic. Jo puc tenir la legitimitat de 14.000 catalans, però per ser president de la Generalitat necessites que un milió de persones t'hagin votat. El Barça té molts socis independentistes, com jo, però hi ha desenes de milers que no ho són, i m'enorgulleixo de tenir al meu equip gent que no comparteix el meu pensament polític. Haig d'intentar presidir per als que són independentistes i per als que no.